![Сальмонельоз: симптоми, лікування, наслідки та відновлення. Профілактика сальмонельозу](https://receptika.ua/upload/pages/big_stati_salmonellez-simptomy-lechenie-posledstviya-i-vosstanovlenie-profilaktika-salmonelleza.webp)
Сальмонельоз: симптоми, лікування, наслідки та відновлення. Профілактика сальмонельозу
Сальмонельоз - це одна з найпоширеніших кишкових інфекцій. Вона виникає в людей будь-якого віку і статі та завдає чималого дискомфорту за рахунок кишкових симптомів і загального нездужання. У деяких випадках патологія минає самостійно завдяки реакції власної імунної системи, однак сподіватися на такий результат не слід. Розмноження сальмонел може призвести до їхнього поширення організмом і генералізації патологічного процесу, а також виникнення серйозних ускладнень, які потребуватимуть інтенсивнішої терапії, ніж основне захворювання.
При цьому заразитися сальмонельозом дуже легко через харчовий і побутовий спосіб передачі. Зараження сальмонелами - це одна з найчастіших причин розвитку діареї у дорослих і дітей. Приблизно четверта частина всіх випадків кишкових інфекцій належить сальмонельозу, проте госпіталізуються далеко не всі пацієнти. Це пов'язано з високою частотою розвитку легких форм, які не потребують відвідування стаціонару. Однак те, як проявляється сальмонельоз, - індивідуальна реакція кожного пацієнта, тому не варто відкидати ймовірність тяжкого перебігу. За перших же симптомів нездужання краще звертатися до лікаря, бо тільки він підкаже, чим лікувати сальмонельоз, після проведення комплексної діагностики. Іноді потрібне застосування антибіотикотерапії.
Що таке сальмонельоз
Сальмонельоз - це кишкове захворювання, яке спричиняють нечеревнотифозні сальмонели з родини ентеробактерій. Потрапляючи в організм людини, вони розмножуються в травному тракті, що призводить до загальної інтоксикації та характерних гастроінтестинальних симптомів.
При цьому лікарі виділяють три основні шляхи зараження:
Харчовий. Сальмонели активно розмножуються і живуть у сирих продуктах тваринництва - яйцях, молоці, м'ясі. Часто їх знаходять у качиних яйцях і замороженому м'ясі. Заморожування не тільки не вбиває бактерії, а й дає змогу їм довше зберігати життєдіяльність. Тому, вживаючи м'ясо, що пройшло недостатню термічну обробку, ви не можете бути застраховані від розвитку захворювання. Це ж стосується молока і яєць, що зберігаються в холодильнику.
Водний. Рідина заражається сальмонелами, якщо в неї потрапляють фекалії. Найчастіше це характерно для сільських колодязів, розташованих у низині, однак і в місті подібні ситуації можуть траплятися, особливо якщо йдеться про розливну воду, а не бутильовану. Також небезпечно пити воду з-під крана.
Контактно-побутовий. Такий шлях більш характерний для дітей, які погано стежать за власною гігієною. Предмети загального користування можуть заразитися бактеріями з фекалій, а оскільки в певному віці малюки схильні тягнути все до рота, це стає характерним шляхом зараження.
У дуже рідкісних випадках заразитися сальмонельозом можна від тварин, оскільки саме велика рогата худоба і домашні птахи є джерелами бактерії.
Заразитися сальмонельозом дуже легко в будь-яку пору року, проте найбільша захворюваність спостерігається в літні та осінні місяці. Не існує чіткої статистики розподілу випадків за регіонами України, проте загалом у західних областях вони трапляються частіше. Також більша частина епізодів припадає на міста, а не села.
Симптоми сальмонельозу
Симптоми сальмонельозу залежать від того, в якій формі протікає захворювання у конкретного пацієнта. Класифікація інфекції включає три варіанти - шлунково-кишковий, генералізований і бактеріоносійство.
У шлунково-кишковому варіанті фахівці виділяють кілька можливих форм, кожна з яких характеризується певною клінічною картиною:
Гастритична. Вона не зустрічається в дорослому віці - тільки в дітей до трирічного віку. Кишкові симптоми при цьому відсутні (оскільки кишківник залишається інтактним, уражається тільки шлунок). Спостерігаються постійна нудота, періодична блювота. Загальна інтоксикація проявляється головним болем і слабкістю. У дітей часто виникають озноб, біль у м'язах. У важких випадках спостерігаються непритомність.
Гастроентеритична. Запальний процес поширюється також на тонкий кишківник, тому до нудоти та блювання додається діарея. Вона може бути тривалою, кал набуває характерного зеленуватого відтінку. У важких випадках у ньому виявляється не тільки слиз, а й кров.
Гастроентероколітична. Ураження всього шлунково-кишкового тракту характерне для дітей у віці до одного року, оскільки їхня імунна система занадто слабка, щоб боротися з бактерією. Блювота і діарея мають затяжний, безперервний характер, присутні фебрильна лихоманка, сильний біль у животі та здуття.
Колітична. Уражається тільки товстий кишківник, через що виникають тенезми (помилкові позиви до дефекації) і постійний біль у животі.
Шлунково-кишкова форма сальмонельозу трапляється найчастіше, і в деяких випадках навіть не потребує стаціонарного лікування та прийому антибіотиків. Це актуально, коли рівень загальної інтоксикації помірний.
Генералізована форма виникає, якщо сальмонели поширюються організмом. Для неї характерні два варіанти перебігу:
Тифоподібна. За симптоматикою схожа на шлунково-кишковий варіант, проте триває набагато довше і починається після зараження.
Септична. Крім стандартних ознак гастроінтестинального сальмонельозу, з'являються симптоми генералізації - зокрема, висип. Надалі можуть спостерігатися ознаки ураження серцево-судинної, дихальної та нервової систем.
Бактеріоносійство - це найлегша для людини форма, яка не проявляється жодними патологічними симптомами. Носій, заражений сальмонелою, не відчуває дискомфорту, проте поширює бактерію - транзиторно (один раз) або хронічно.
Виділяють кілька стадій сальмонельозу, що послідовно розвиваються:
Початкова. Бактерія, яка разом з їжею проникає в кишечник, починає в ньому розмножуватися і колонізувати епітелій. Вона проникає між клітинами в стінку кишки, руйнуючи поверхневий шар епітелію і викликаючи перші кишкові симптоми.
Стадія розвитку. Бактерії проникають у кров і в малій кількості поширюються організмом. Це призводить до виникнення інтоксикації та поступового зневоднення за рахунок наростаючої діареї. Якщо бактерії довгий час перебувають в організмі, вони навіть можуть призвести до формування інфекційно-токсичного шоку.
Стадія генералізації. Розвивається, якщо імунітет значно ослаблений. Бактерії поступово накопичуються у внутрішніх органах, спричиняючи їхнє пошкодження та розвиток сепсису.
Сальмонельоз у вагітних
Вагітні жінки, заражаючись сальмонелою, найчастіше страждають від яскравих клінічних проявів захворювання, тому що їхня імунна система слабшає через багаторазові гормональні перебудови і велике навантаження на організм. Сальмонели небезпечні і для плода, оскільки можуть значно порушити метаболізм матері, що призведе до затримки внутрішньоутробного розвитку, вад розвитку або навіть мимовільного аборту.
У другому і третьому триместрах, коли системи органів плода вже сформовані, активне розмноження сальмонел може призвести до плацентарної недостатності.
Сальмонельоз у дітей
Для маленьких пацієнтів ця хвороба особливо небезпечна, оскільки їхня імунна система не здатна повноцінно впоратися зі збудником, що надходить. У малюків до року часто розвиваються небезпечні для життя генералізовані форми. У дітей старшого віку в основному спостерігаються яскраві клінічні прояви через фізіологічно низьку резистентність організму. До того ж вони легко заражаються сальмонелою через недостатню гігієну.
Діагностика сальмонельозу
Якщо у вас або вашої дитини з'явилися ознаки сальмонельозу, необхідно якнайшвидше звернутися до лікаря та пройти діагностику. Ви не можете бути впевнені у власному імунітеті, тому необхідно з'ясувати, чи знадобиться стаціонарне лікування або призначення антибіотиків.
Для діагностики цієї хвороби проводять:
бактеріологічні посіви калу, крові та сечі - дають змогу виявити наявність сальмонел в організмі;
серологічні методи - з їхньою допомогою визначаються антитіла до сальмонели, що свідчить про зараження її конкретним типом;
копрограма - її використовують для визначення конкретного варіанту шлунково-кишкової форми хвороби;
біохімічний аналіз крові - потрібен для визначення ступеня тяжкості загальних змін.
Усю діагностику проводять ще до призначення лікарських препаратів, щоб лікар, який за характерними клінічними ознаками запідозрив цю інфекцію, зміг визначити, яке лікування сальмонельозу буде оптимальним. Тільки після здачі аналізів може бути призначена перша терапія.
Лікування сальмонельозу
Лікарі визначають, як лікувати сальмонельоз, індивідуально для кожного пацієнта. Це пов'язано з високою ймовірністю достатньої реакції власної імунної системи. Обов'язково застосовуються:
засоби для регідратації - щоб уникнути зневоднення та відновити водний баланс;
електроліти - оскільки під час блювоти та діареї хворий втрачає не лише рідину;
протизапальні препарати - дозволяють знизити інтенсивність патологічного процесу;
ентеросорбенти - зменшують рівень інтоксикації, полегшують прояв шлунково-кишкових симптомів.
Лікування сальмонельозу в домашніх умовах може проходити за допомогою перерахованих препаратів. Якщо йдеться про дорослих пацієнтів, цього часто буває достатньо, оскільки власний імунітет, підтримуваний медикаментозною терапією, здатний впоратися зі збудником.
За важчих форм, коли може розвинутися або вже розвинулася генералізація патологічного процесу, застосовується антибіотикотерапія. Вона необхідна, щоб знищити бактерії та зупинити розвиток сепсису. При цьому період виведення сальмонел з організму може збільшитися, тому в легких випадках антибіотики не призначають. За необхідності використовують:
доксициклін;
фторхінолони;
хлорамфенікол.
Якщо під час діагностики лікар визначає важку гастроінтестинальну або генералізовану форму, рекомендується стаціонарне лікування. Воно необхідне для можливості постійного моніторингу стану пацієнта та своєчасної корекції терапії. Якщо ввести розчини пероранльно неможливо через блювання та діарею, регідратація проводиться інфузійно.
Маленькі діти в будь-якому разі підлягають госпіталізації, оскільки їхня імунна система занадто слабка для боротьби зі збудником. До того ж у ранньому віці навіть кілька епізодів блювоти та діареї можуть дуже швидко призвести до тяжкого зневоднення, тому дитина має перебувати під наглядом фахівців і якомога швидше отримати регідратаційну терапію.
Наслідки та відновлення
Якщо вчасно не звернутися по допомогу, можуть розвиватися негативні наслідки сальмонельозу та важкі ускладнення:
Інфекційно-токсичний шок. Розвивається, якщо кількість бактерій в організмі стає занадто великою. Токсини, що виділяються ними, негативно впливають на всі системи організму, ушкоджуючи тканини і призводячи до порушень роботи серцево-судинної та центральної нервової систем.
Різке зневоднення. З'являється через постійну блювоту та діарею. Таким чином з організму виводиться великий об'єм рідини разом з електролітами, що призводить до втрати тургору тканин, порушень провідності та небезпеки зупинки серця.
Колапс. Може виникати через критичне зниження об'єму циркулюючої крові через втрату рідини організмом. Через це рівень артеріального тиску значно знижується, що призводить до небезпеки колапсу.
Тромбози. Виникають через значне підвищення в'язкості крові внаслідок зневоднення. Рідка частина крові зменшується, через що можуть утворюватися тромби. Це також може призвести до інфаркту міокарда.
Ще одне, чим небезпечна сальмонела, - розвиток інфекційних процесів в інших органах. Бактерії можуть вражати легені, серце і навіть головний мозок, що призводить до значного погіршення стану і появи додаткової симптоматики, небезпечної для життя і здоров'я пацієнта.
Саме тому так важливо вчасно почати лікування виявленої інфекції. Якщо своєчасно надати людині допомогу, ці ускладнення не виникнуть.
Реабілітація після основної терапії також потребує проведення певних заходів. Так, важливим пунктом вважається дієта при сальмонельозі. Вона допомагає знизити навантаження на запалений травний тракт - рекомендується відмовитися від жирного, гострого, смаженого, солоного і кислого, а також грубої клітковини, яка провокуватиме діарею. Допускаються страви, приготовані на пару або варені. Можна вживати нежирну рибу та м'ясо. Дотримуватися такого режиму харчування рекомендується протягом щонайменше двох тижнів після одужання, щоб дати кишечнику повністю відновитися.
Профілактика сальмонельозу
З огляду на те, як передається сальмонельоз, багатьох випадків важкого захворювання можна уникнути, якщо дотримуватися деяких запобіжних заходів. Рекомендується:
завжди ретельно мити руки перед їжею та після відвідування туалету (а також кілька разів протягом дня);
проводити якісну термообробку їжі - м'яса, риби, яєць;
купувати тільки якісні сертифіковані продукти в перевірених магазинах;
не відвідувати стихійні ринки;
обов'язково мити фрукти та овочі, навіть куплені в упаковці в перевіреному магазині;
вживати в їжу тільки ті продукти, які перебувають у терміні придатності та правильно зберігалися.
Якщо у будь-якої страви або продукту змінився запах, зовнішній вигляд або смак, він підлягає утилізації. Вживання такої їжі може бути небезпечним для вашого здоров'я.
Також хорошим способом профілактики сальмонельозу слугує якісна освіта. Обов'язково навчайте своїх дітей можливих способів передачі інфекцій, їхньої небезпеки та необхідності ретельно стежити за гігієною рук і тіла загалом.
Висновок
Знаючи, що таке сальмонельоз, необхідно приділяти достатньо уваги самодіагностиці та уважному ставленню до власного здоров'я. Якщо ви помітили в себе перші ознаки нездужання, краще одразу звернутися до лікаря - так вам зможуть одразу надати необхідну допомогу. Комплексна діагностика також важлива для визначення форми хвороби, її ступеня тяжкості та правильного вибору лікування сальмонельозу.
При цьому найкращі ліки від сальмонельозу - це його своєчасна профілактика. Якщо приділяти достатньо уваги власній і дитячій гігієні, мити овочі та фрукти, купувати тільки перевірені продукти і не нехтувати якісною термічною обробкою їжі, часто виходить успішно уникнути зараження. Якщо ж захворювання все-таки виникло, не варто займатися самолікуванням. Пам'ятайте, у важких випадках від вчасно наданої медичної допомоги може залежати не тільки здоров'я і швидкість одужання, а й життя (особливо, якщо йдеться про маленьких дітей).